CESTA K PRAMENŮM
Měsíčník Farní obce starokatolické církve v Táboře 
Leden 2000

Milí farníci, 
dovolte, abych Vám na začátku našeho farního listu popřál k novému roku 2000 to, co všichni nejvíce potřebujeme: hojnost lásky, vnitřní pohody a klidu, požehnání Boží, zdraví duše i těla.
Začal nový rok, ve kterém se změnila všechna čísla. Na jeho počátku se slaví - jako každý jiný rok- svátek Tří králů. Je prastarým zvykem, že se na dveře našich domovů píší posvěcenou křídou tři písmena: K + M + B. Je to zkratka latinské věty: Ch(K)ristus mansionem benedicat - což znamená: ať Kristus požehná toto obydlí. 
A to je i mým přáním: ať Kristus prozařuje svou láskou a svým pokojem Vaše obydlí, Vaše domovy. Ať  naplňuje svým světlem Vaše srdce, abyste vždy cítili jeho pomoc, jeho lásku. 
O neděli křtu Páně (9.1.), přede mší  svatou požehnáme křídy, kterými si pak dveře a své příbytky označíme těmi známými písmeny K + M + B. Nechť nám celý rok připomínají svou základní myšlenku: ať Kristus požehná náš příbytek. 
Na nový rok si lidé dávají novoroční předsevzetí. Dejme si ho i my v naší farnosti: snažme se v tomto novém roce spásy 2000 více modlit: sami osobně i v rodině. Modlitba dokáže rodinu spojit více, než cokoli jiného. Kde je modlitba, tam se probouzí dobro. Rodina bez společné modlitby hyne. I ta farní, i ta přirozená. Kéž je Hospodin stále s námi a my s ním.
P. Alois Sassmann, farář

Z  farní kroniky
3.-5. 10. 1999 - rodina táborského faráře "družebně" navštívila rodinu starokatolického faráře v Šumperku - P. Mgr. Pavla Cepka s ženou Jiřinou a synem Tomášem;
5.10. 1999 - návštěva nově zřizované havlíčkobrodské starokatolické farnosti;
9.10. 1999 - konala se v Pacově 42. synoda starokatolické církve v ČR - o ní viz listopadové číslo našeho měsíčníku;
10.10. 1999 - při mši svaté v našem kostele sv. Filipa a Jakuba koncelebroval nový starokatolický kněz - P. Mgr. Jan Vodák z Brna. Přítomna byla i jeho snoubenka Jana;
10.10. 1999 - po mši svaté byly pokřteny dvě děti: Jan a Pavel Machovi;
14.10. 1999 - v čajovně U vycházejícího slunce v Sezimově Ústí přednáška táboského starokatolického faráře na téma: "Pohledy na křesťanství prvního tisíciletí";
15.10. 1999 - v našem kostele pořádalo starokatolické cetrum COMMUNIO přednášku ThDr. doc. Ivana Odilo Štampacha na téma: "Co si navzájem nabízejí křesťanství a buddhizmus". Přednáška byla dost početně navštívena (40 lidí);
16.10. 1999 - V kostele sv. Filipa a Jakuba si udělili svátost manželství snoubenci Tomáš Filip z Tábora a Sabina Samcová z Větrov;
20.10.1999 - táborský farář navštívil modlitební shromáždění Křesťanského společenství Tábor (letniční církev); mezi přítomnými byla nejstarší členka sboru - 104 letá paní. Již od mládí je v letniční církvi.
1.11. 1999 - v naší táborské farnosti začal pracovat nový pastorační asistent Tomáš Dolejš. Tomáše jsem pokřtil 20. září 1998 a věřím, že bude velkou oporou pro naše společenství a pro faráře.
3.11.1999 - v táborském Cheironu se v našem Communiu konalo setkání křesťanských duchovních v Táboře. Poprvé se zúčastnil kazatel Církve adventistů sedmého dne Benjamin Kraus.
7.11.1999 - rodina táborského faráře se na základě pozvání zúčastnila bohoslužeb sboru Křesťanského společenství v Týně nad Vltavou. Přítomno bylo cca 60 lidí.
13. 11. 1999 - v táborském sboru Českobratrské církve evangelické se konal "křesťanský poznávací večer" za přítomnosti zástupců všech křesťanských církví v Táboře.  Za naši církev podali informace Dolejšovi a s lidmi jsme si zazpívali konsekrační píseň našeho biskupa "Všechno zvládnu, když sílu mi dáváš".
15. 11. 1999 - v kostele sv. Filipa a Jakuba pořádalo naše cetrum Communio koncert křesťanské zpěvačky Evy Henychové. Bylo přítomno cca 40 lidí a koncert se velmi líbil. 
21. 11. 1999 - zástupci naší farnosti se zúčastnili mše svaté v Brně, při které uzavřeli svátost manželství nový brněnský farář Jan Vodák s Janou Chvatíkovou. Byl přítomen i šumperský farář Pavel Cepek s rodinou a zlínský starokatolický duchovní Marek Růžička.
23. 11. 1999 - v táborském Cheironu započal cyklus starokatolických biblických hodin;
24. 11. 1999 - naše církev se tento den "starala" o filmové představení Ježíš v táborském kině. Měli jsme na starosti střední odbornou školu služeb. Bylo přítomno cca 350 mladých. Toto promítání bylo v rámci evangelizační akce, na které se podílely všechny táborské církve. Na 10 filmových představení (6 dopoledne pro školy a 4 večer pro veřejnost ) přišlo celkem 3 000 lidí. Kéž by Pán dal a někteří se dali oslovit Kristem. Naše farnost se na akci podílela i finančně - zaplatili jsme 1800 Kč. Na naši malou obec je to hodně peněz, ale věříme, že Pán nám všechno vrátí i s úroky.
3.12. 1999 - do našeho kostela byl přivezen nový oltář a ambon; oba sakrální předměty byly požehnány při nedělní bohoslužbě 5. 12. 1999.
3. 12. 1999 - naše starokatolické cetrum Communio pořádalo již III. setkání s Mikulášem v kostele sv. Filipa a Jakuba;
9. 12. 1999 - v kanceláři římskokatolického farního úřadu v Táboře se konalo ekumenické setkání duchovních křesťanských církví; plánovalo se především "betlémské světlo".
11. 12. 1999 - v Mladé frontě Dnes vyšel v příloze Jižní Čechy pohled táborských duchovních na rok 2000 a na postavení církví ve společnosti.
12. 12. 1999 - naši nedělní bohoslužbu navštívili zástupci sboru Církve bratrské  z Karlových Varů; odpoledne se pak farářova rodina zúčastnila jejich adventního koncertu ve Sboru českobratrské církve evangelické v Táboře. Následovalo příjemné posezení při kávě a pohoštění ve sborové místnosti.
13. 12. 1999 - pořádal Cheiron přednášku táborského faráře na téma :"Drogy z pohledu křesťanství". 
18. 12. 1999 - táborský farář, Tomáš Dolejš,  pacovský farář Řehoř a jeho švagr Lukáš vyrazili do severočeského Varnsdorfu, kde se konaly za početné účasti (většinou však německých a rakouských členů církve)oslavy 125. výročí posvěcení tohoto prvního starokatolíky postaveného kostela na světě. 
24. 12. 1999 - od 9,30 hod. se na táborském Žižkově náměstí poprvé konalo předávání betlémského světla, které přivezly děti z Rakouska. Byl přítomen táborský starosta, všichni táborští duchovní. Za naši farnost se akce zúčastnili Sassmannovi a manželé Prokopovi z Tábora.
25.12. 1999 - v O,oo hod. započala "půlnoční mše svatá". Na varhany hrál Ing. Jiří Svoboda z Pacova, na flétnu Pavla Hájková z Pacova. Zpívala Lenka Svobodová a sbor mladých táborských křesťanů, který obohatil bohoslužbu velmi pěknými vícehlasými vánočními spirituály. Celkem přišlo na bohoslužbu cca 130 lidí, což je pro náš kostel zatím rekord.
26. 12. 1999 - táborský jáhen Jakub Smrčka vedl a kázal při svatoštěpánské bohoslužbě, při níž vystoupil s koledami táborský pěvecký sbor Nocturno. Účast na bohoslužbě byla opět velmi vysoká.
1. 1. 2000 - v táborském Sboru církve československé husitské se konalo tradiční novoroční ekumenické setkání. Za naši církev se zúčastnili Smrčkovi, Sassmannovi a Tomáš Dolejš. Kázal senior českobratrské církve evangelické Mgr. Ondřej Soběslavský. 
Důvěra
Fouká vítr, na který je málokdo z nás zvyklý a země, symbol stálosti, se pod vlivem konzumu a narůstajícího znečištění stává neschopná  nás pojmout a živit.Samotná Církev, město na hoře, kotva záchrany, nedobytná věž, nejjistější koráb, se jeví jako nepřipravená a neschopná garantovat jistotu, na kterou jsme byli zvyklí, a naději těm, kteří neměli chuť převzít vlastní odpovědnost. Strach obývá město, strach obývá Církev. Že má strach město mě neudivuje: je to přirozené při růstu zla. Strach Církve mě souží, protože je to smutné znamení našeho nedostatku víry ve zmrtvýchvstalého Krista, Krále dějin. Nemějme strach. Všude se vytvářejí malá modlitební společenství, která chtějí být církví, a slaví večeři Páně s radostí a nadšením. Všude se mluví o nasazení, službě a lásce. Bůh neopustil svůj lid.                                    Carlo Carretto

Z  dějin starokatolické církve v České republice
A) DOBA RAKOUSKÉ MONARCHIE
pokračování

1890     - rakousko-uherská vláda odmítla dát svolení k volbě a vysvěcení                                    starokatolického biskupa kvůli "chybějícím finančním protředkům"
1890, 31. 5.   - založení starokatolické farní obce v Krásné Lípě farářem Nittlem
1890            - stát poskytl finanční podporu židovským a muslimským komunitám, u                           starokatolíků to odmítl
1890, 19. 10.  - vysvěcení chrámu "Kristova nanebevstoupení" v Desné, druhého                                   starokatolíky postaveného kostela v rakouském biskupství správcem                              Milošem Čechem
1894, 29. 1.   -  založení starokatolické farní obce v Polevsku
1894             -  založení starokatolické farní obce ve Světci - Hostomicích v místě letní                           rezidence pražských řím. kat. arcibiskupů
1895, 1. 1.  -  poprvé vyšel polooficiální starokatolický tiskový orgán "Der                                           Altkatholik"
1895, 6.10.     - vysvěcení nově postaveného "Kristova chrámu" ve Světci
1895, 28.-29.9.- v Děčíně se uskutečnila 17. synoda starokatolické církve Rakouska
1896, 7.-9.9.   -  17. synoda rakouské starokatolické církve rozhodla o přeložení                                     biskupského sídla  do Varnsdorfu. Rakouská vláda požadovala pro                                 povolení k volbě biskupa vytvoření kapitálu, který by přinášel na                                   úrocích minimálně 24 000 stříbrných (což prý "biskup ročně stojí");                              pro chudé rakouské biskupství to byl nerealistický požadavek - a                                    nemělo svěceného biskupa dále - za Habsburků bychom se biskupa asi                            nedočkali
1897, 3. 1.   - varnsdorfský starokatolický kostel se stává katedrálou rakouského                                 biskupství
1897, 23.5.  - vysvěcení nově postaveného starokatolického "Kristova chrámu" v                                 Mistrovicích
1897, 3.10.   -   vlastní farní budova v Arnultovicích
1897             -    založení starokatolické farní obce v Doníně- Hrádku nad Nisou
1898-1900     -   založení starokatolické farní obce v Jablonci a Desné
1898, 7.7.       -  první české starokatolické bohoslužby v Curychu (Švýcarsko),                                       sloužené na pamět Mistra Jana Husa; sloužili faráři Absenger, Dr.                                   František Iška (Jihočech) a Peřina. Kázal Iška. Rakouský konzulát ve                            Švýcarsku událost z politického hlediska důkladně vyšetřoval a                                      snažil se získat seznam účastníků. Byla to po mnoha staletích od Bílé                              Hory druhá  mše sloužená českým jazykem (první byla roku 1848).
1898, 25. 11.  -   velké shromáždění Čechů v Nové Pace ve východních Čechách s asi                              tisíci účastníky. Dr. Iška zde dal popud k rezoluci, která požadovala                              založení české národní církve v rámci existující starokatolické církve 
                             Rakouska
1898, 29. 11.    -     přednáška Dr. Františka Išky v Olomouci, která byla popudem k                                    brzkému  založení tamní starokatolické farní obce
1898, 29.11.     -     farář Nittel publikuje v listu Abwehr prohlášení proti založení                                        české církve v rámci doposud výhradně německé starokatolické                                      církve v rakouské monarchii
1899, 25. 3.       -    první starokatolické bohoslužby v Šumperku na Moravě, sloužené                                 v evangelickém kostele farářem Schindelářem, pozdějším                                                vídeňským biskupem
1899        -    založení starokatolické farní obce v Šumperku
1899        -    počty starokatolických věřících: Varnsdorf 4710, Desná 2 883, Vídeň 2340, Arnultovice 1775, Jablonec nad Nisou 1559, Krásná Lípa 1469, Šumperk 112.
1899, 8.1.          -    založení české křesťanskokatolické obce ve švýcarském  Curychu                                   jihočechem Dr. Iškou.
1899, prosinec   -   farář Iška se vrátil do Prahy, aby založil česko-slovanskou                                              starokatolickou obec
1899, Vánoce      -  farář Iška slaví ve svém bytě první starokatolickou vánoční mši
1900                   -   založení české starokatolické obce v Praze, nejdříve s asi 200                                        členy; první veřejné bohoslužby v konviktní kapli se zúčastnilo                                       1000 lidí, později byly bohoslužby slouženy v Betlémské kapli
1900        -  rakousko-uherká vláda odmítá uznat samostatnou českou                                                 starokatolickou obec v Praze a Dr. Išku potvrdit za faráře
1900                  -  na základě udání klerikálních kruhů v Praze byl Dr. Iška zatčen                                      rakouskou policií přímo u oltáře. V ornátu odveden z kostela a                                       přechodně uvězněn. Starokatolictví začínalo mezi Čechy vesele .....

STAROKATOLICTVÍ - KATOLICKÁ ALTERNATIVA
P. Mgr. Pavel CEPEK, Šumperk

Křesťanství má v našem evropském prostoru již bezmála dvoutisíciletou tradici. Jeho dějiny jsou velmi pestré a ubíraly se cestou mnoha zvratů a bohužel i osudových rozdělení. Kromě mnoha nesporných pozitiv jistě každý dějin znalý člověk nemůže vidět i mnoho stinných míst na tváři křesťanstva. Co nejvíce v dějinách křesťanství poškodilo bylo nešťastné prorůstání státu a církve. Evangelní událost Ježíšova pokušení Satanem na poušti jasně demonstruje a varuje před nebezpečím zabřednutí člověka do osidel bohatství, slávy a moci. Zatímco Ježíš vyšel z tohoto boje vítězně, mnozí představitelé církve podlehli. Křesťanství tak postupně opouští svůj prvotní úkol - zvěstovat evangelium - a soustřeďuje se stále víc na činnost civilizační, kulturní, sociální a bohužel politickou. Mnozí představitelé církve, budované od 4. století stále více na konstantinovském modelu, tak poznenáhlu přestávají být skutečnými pastýři a služebníky věřících a stávají se spíše úředníky, politiky a feudály.Tento negativní trend je obzvláště patrný na vývoji západního papežství. Postupná uzurpace světské moci římskou kurií a nerozumné hromadění majetku zavedlo křesťanstvo do velkých duchovních krizí. Ty pak byly i příčinou velkých rozkolů v církvi.
Pravdou zůstává, že nezklamalo křesťanství založené na Ježíši Kristu, ale jeho lidský prvek - křesťané. Během celé historie církve se (s větším či menším úspěchem) snažily různé reformní proudy o nápravu církve. Některé pokusy zapadly, jiné byly potlačeny, další vedly k rozdělení.
Jedním z pokusů o skutečnou reformu - návrat ke kořenům křesťanství - je i starokatolictví. Neznamená to nějaké staromilství, ale jde tu o důsledný návrat ke kořenům katolictví - k víře původní staré všeobecné (katolické) církve - odtud i název starokatolická církev. Za měřítko katolicity je použit výrok sv. Vincence z Lerina (+ před r. 450) mnicha a církevního spisovatele, že "katolické je to, co všude, vždycky a ode všech bylo věřeno." Starokatolické společenství církví vzniklo jako důsledek snahy určité části teologů a věřících (zprvu i biskupů ) zabránit snaze papeže Pia IX. a konzervativních kruhů římské kurie dogmatizovat teze o božském původu papežské jurisdikční moci nad celou církví a o papežově neomylnosti. To bylo učení cizí víře staré apoštolské církve. Ačkoli se přes odpor části biskupů podařilo toto dogma na I. vatikánském koncilu prosadit, mnozí teologové i věřící v odporu vytrvali a byli z církve exkomunikováni. Nemohli tak již být názorovým proudem uvnitř římskokatolické církve, jak měli v úmyslu. Vyloučení z církve se stalo  bezprostředním impulsem k postupnému vzniku jednotlivých národních starokatolických církví na původním konciliárně-synodálním principu apoštolské církve.
Starokatolictví tak zachovává nezměněnou nauku staré církve prvních staletí. Slouží sedmi svátostmi (křest, biřmování, pokání, večeře Páně, manželství, kněžství, pomazání nemocných) a liturgie je slavena v mateřském jazyce. Z přijímání eucharistie nevylučuje rozvedené. Hlavní autoritou ve věcech víry a mravů je Písmo svaté, druhou oporou tradice staré nerozdělené církve z Písma odvozená. Z nauky pozdějších staletí pak přijímá to, co neodporuje duchu apoštolské církve a Písma. V otázku primátu papeže zachovává starokatolická církev praxi prvotní církve. Papež je tedy pro starokatolíky první z biskupů mezi sobě rovnými (primus inter parés). Jednotlivé národní katolické církve mají ve svém čele biskupa voleného synodou věřících a duchovních a tak je zachován podstatný demokratický prvek apoštolské církve. Faráře volí shromáždění farnosti a volbu potvrzuje biskup. O důležitých záležitostech církve rozhoduje synoda scházející se jednou za dva roky. Spojením s Utrechtskou církví (v Holandsku) je zajištěna apoštolská posloupnost. Duchovní služba má tři stupně: jáhenství, kněžství a biskupství. Starokatolická církev  si váží daru celibátu. Své kněze však tímto slibem povinně nezavazuje. Starokatoličtí jáhnové, kněží i biskupové mohou mít rodiny.  To mimo jiné napomáhá v pastoraci a umožňuje více prožívat, že starokatolictví je církví rodinného typu a církví pro rodinu. V mariánské úctě a úctě k svatým se přidržuje biblické jednoduchosti a střízlivosti. V otázkách morálky zdůrazňuje vedle autority Písma i nezcizitelné právo svědomí jednotlivce.
Starokatolická církev klade velký důraz na ekumenu. Od roku 1961 má plné církevní společenství s anglikánskou církví, velmi pokročil ekumenický dialog s pravoslavím. Dobrý vztah k tradičním reformovaným církvím dokazuje interkommunio s německou luterskou církví. Zvláštní je vztah k římskokatolické církvi, která po Druhém vatikánském koncilu (1962-1965) provedla mnohé z reforem, o které usiluje starokatolictví od počátku.  V USA a Kanadě uzavřely starokatolická a římskokatolická církev interkommunio. Starokatolictví tak postupně naplňuje svou touhu být mostem usmíření a sjednocení křesťanů.

Kvíz - Naše všeobecné znalosti
1. Kolik měří anglická míle ?
2. Kdy a kde byl vynalezen kompas ?
3. Kdo vedl husitská vojska v bitvě u Domažlic v roce 1431 ?     
4. Biblická Judita zachránila lstí své rodné město Bethulii. Před kým ?
5. Přezimují u nás slavíci, nebo na zimu odlétají ?
6.Co znamená zkratka UNESCO ?
7. Kolik vět má Smetanova skladba Má vlast ? Umíte je vyjmenovat ?
8. Jsou hory Země vyšší nebo oceány hlubší?
ý
Odpovědi: 
1. Jedna anglická míle je 1609 m. 2.  V Číně ve 3. stol. př. Kr. 3. Prokop Holý. 4. Před Nabuchodonozorovým vojevůdcem Holofernem. 5. Odlétají do Afriky. 6. United Nations Educanional, Scentific and Cultural Organisation (Organizace Spojených národů pro výchovu, vědu a kulturu). 7. Má šest vět: Vyšehrad, Vltava, Šárka, Z českých luhů a hájů, Tábor a Blaník. 8. Oceány jsou hlubší. Nejhlubší proláklina v Tichém oceánu poblíž Mariánských ostrovů měří 11 000 m, zatímco Mount Everest měří "pouhých" 8847 m.

Čtyři cesty k Bohu 
1. CESTA DO SVĚTA TOHO NEJMENŠÍHO
Cestu do světa toho nejmenšího jsme nastoupili v Řecku. První kroky s námi udělal Demokritos (asi 460-370 př.Kr.), který přednášel svým žákům, že svět je tvořen atomy. Vysvětloval to prý na jablku, které začal dělit na polovinu, polovinu zase na polovinu atd., až mu zbyly dvě dál už nedělitelné částečky, které nazval "nedělitelné", a-tomos.
Fyzici vypočítali, že Demokritos musel rozdělit jablko 90x, aby došel k atomům. Atomy byly i pro vědu poměrně nedávné minulosti opravdu těmi posledními a nedělitelnými částicemi hmoty. Fyzika však dokázala jít dál: udělala 91. a 92. řez na Demokritově pomyslném jablku a zjistila, že atom je dělitelný na jádro a elektrony, které obíhají kolem jádra v 7 vrstvách, elektronových obalech. Vznikla představa atomu jako miniaturní slunečnicové soustavy. Jako kolem Slunce, ve kterém je obsaženo asi 98% hmoty celé naší sluneční soustavy, obíhají nepatrné planety, tak kolem jádra atomu obíhají nepatrné elektrony. Otevírá se před námi svět skutečných divů: 
- kdyby bylo jádro atomu velké jako fotbalový míč, obíhal by nejbližší elektron ve vzdálenosti    23 km;
- váha jednoho elektronu je 9 tisícin kvadriliontiny gramu (9x 10 na minus 28)
- elektron obíhá kolem jádra stovky milionů krát za každou stotisícinu vteřiny a přitom se ještě    "otáčí" kolem své vlastní osy;
- kdybychom jádro atomu vměstnali do krychličky o hraně 1 cm, museli bychom elektrony,        obíhající kolem tohoto jádra, hledat v krychli o hraně 100 m. 
Jaké síly drží atom pohromadě ???              
                                                    == Pokračování ==                (dle RNDr.J.Mrázka,CsC.)

J.A.Komenský o křesťanské výchově dětí
( z Informatoria školy mateřské, rukopis dokončen 1632)
1. "Zvláštní, drahý a slávný klenot že jsou dítky poučuje Duch boží skrze Davida: Dědictví od Hospodina jsou synové, a plod života jest mzda. Jako střely v ruce udatného, tak jsou dítky zdárné. Blahoslavený, kdož takovými střelami naplněný má toul svůj (Žalm 127). Aj hle blahoslavený, kdo dítky má.
2. Bůh, když nejmilostivěji k nám lidem chce mluviti, dítkami nás nazývá; jako by o žádném milejším a vzácnějším titulu nevěděl.
3. U Malachiáše (2,15) nazývají se dítky semenem božím: z něhož totiž rodina boží povstává (Skutky 17,29).
4. Boží syn k dítkám nejen přiučasten býti chtěl, ale s nimi obzvláštní a potěšené své kochání jakožto s bratříčky a sestřičkami svými míti, je na lokty brávati a líbati ráčil.
5. Boží syn napomínal, abychom malých dítek neuráželi a nepohoršovali, ale jako jeho samého je šetřili: i běda vydávaje na ty, kdož maličké takové zarmucují (Mt 18,5-6)."
POKRAČOVÁNÍ

Proč je ve světě tolik zla? Kde je Bůh?
Často jsem se ptal: Proč je ve světě zlo a utrpení? Proč trpí nevinní? Proč se lidé cítí opuštění, proč prožívají temné noci bez naděje? Pak se mi zdál sen. Šel jsem po pláži po Pánově boku. Naše nohy zanechávaly v písku dvojici stop: moje a Pánovy. Každý krok představoval jeden den mého života. Ohlédl jsem se po stopách a vzpomínal na svůj život: kupodivu ve dnech, kdy jsem prožíval největší zkoušky, utrpení, samotu a bolesti, byly za mnou jen jedny stopy. Kde byl Pán? Proč nešel se mnou? Tehdy jsem ho nejvíce potřeboval ! Pán se ve snu na mne usmál a řekl: "Moje dítě,  nepřestal jsem tě milovat ani na okamžik. Tam, kde vidíš jen jedny stopy, v nejtěžších dnech tvého života...to jsou mé stopy, protože jsem tě nesl v náručí."
                   z knihy: Další příběhy pro potěchu duše, Portál 1997

PRAVIDELNÉ BOHOSLUŽBY STAROKATOLICKÉ CÍRKVE V TÁBOŘE:
Každou neděli v 9 hodin mše svatá
v městském kostele svatých Filipa a Jakuba v Parku Pod Kotnovem
ŽIVOT  VE  VÍŘE
Adresa redakce: 391 75 Malšice u Tábora 308
( 0361 - 31 74 99 ) 0602 - 86 45 76